На межі самосуду
Про п'яних водіїв та бездіяльність поліції, суддів і влади
Інші блоги автора
- 10 кроків, аби зробити дорожній рух в Україні безпечнішим 11 квіт, 17:19
- Як Верховна Рада пропонує карати п'яних водіїв під час війни 9 черв 2022, 12:45
- «Не подобається – звільняйся» або Чому «страйкують» поліцейські 15 січ 2022, 15:43
Те, що трапилось з цим автомобілем, вже навіть не на межі, а фактично самосуд. Хто знає, що би трапилось, якби поруч із автомобілем в цей час би перебував водій, якого вже близько 10 разів патрульні оформляли за нетверезу їзду. І це не є нормально. Адже це сигнал, що система НЕ ПРАЦЮЄ. Що влада НЕ МОЖЕ сама захистити людей. Що ніхто з керівників НЕ РОБИТЬ НІЧОГО, щоб швидко нівелювати цей тригер, який так дратує людей. Ми не бачимо рішучих кроків та прояву лідерства. І це значно обурює, та найприкріше – розчаровує. Можна писати і виставляти сотні постів і фотографій влади про пророблену роботу, вирішені питання і системну допомогу. Але у цьому конкретному випадку, про який знали багато керівників, не вдалося отримати додаткові «бали».
Претензії є до всіх.
До поліції: оформити одного і того ж водія по 3-5-10 разів для статистики звісно дуже наочно, і кожного разу показувати фото з новою позначкою Драгера чи результат тесту Снайпер – це безперечно додає переглядів вашим соціальним мережам. От тільки ефект на порушника і потенційних порушників від цього протилежний. Чим більше ось цей автомобіль буде з’являтись в телеграм-каналах, і всі бачитимуть, що рецидивіста вчергове зупинили і оформили згідно чинного законодавства, тим більше недовіри виникатиме до правоохоронних органів. Розумію, що ситуація прикра і з року в рік повторюється, але, можливо, варто спробувати більше комунікувати з обласною владою, громадським сектором, з народними депутатами врешті-решт? Якщо закритись, як кажуть, «в доміку» і штампувати пачками протоколи, то це ж не вирішує проблему.
До суддів: Не розумію, чому судді, розглядаючи справи таких рецидивістів, які два і більше разів попадаються протягом року, не застосовують максимально жорстку санкцію, яку ввели ще в березні 2021 року – адмінарешт на 15 діб? З конфіскацією автомобіля ще можна зрозуміти – конфіскувати можна лише автомобіль, який перебуває у власності порушника. Чому ви, бачачи, що особа неадекватна, схильна до подальшого рецидиву, на судові засідання не з’являється, не застосуєте адмінарешт? Ваші стримані, а часто й непослідовні рішення викликають тільки недовіру та розчарування в населення.
До обласної влади (читай ЛОДА/ЛОВА): ви так «переживаєте» за безпеку мешканців, і так «слідуєте» законодавству, що досі не спромоглися зробити НІЧОГО, хоча законодавство, особливо у військовий час, вам це дозволяє. Хіба би цей автомобіль не послужив краще нашим військовим на передовій, ніж він буде гнити на штрафмайданчику, з якого його, імовірно, вже ніколи не заберуть? Чи проводили ви аналіз транспортних засобів на тих же штрафмайданчиках, можливо, там є ще позашляховики, які можуть їздити і бути корисними ЗСУ? Чи консультувались ви із поліцією, щодо можливого комплексу заходів щодо протидії пияцтву за кермом у воєнний час? Що ви ВЗАГАЛІ зробили у цій сфері, крім як давали відписки? Знову дасте чергову відписку, що це не ваша відповідальність, а поліції чи військових?
До міської влади: водія зупинили, оформили, відсторонили від керування. Автомобіль вже добу стоїть на зупинці ГТ, суттєво перешкоджає заїзду-виїзду автобусів. Але що це? Міський евакуатор НЕ ЗДАТНИЙ фізично забрати автомобіль, який заважає проїзду! Бо він заважкий, та і колеса в нього спущені. У вас там все добре? В нас 30% легкових автомобілів позашляховики. То ви, збираючи мільйонні штрафи за порушення правила паркування, не можете адаптувати свої евакуатори під Ленд Крузери?
І ще, щоб бути об’єктивним – є претензії до НАС, до нас, суспільства. До нас, кого повинні уберігати правоохоронні органи і забезпечувати місцева та обласна влада. Це ми роками не проводимо належної взаємодії, не вимагаємо якісних послуг (у т.ч. від поліції). Це ми заходимо увечері у соцмережі, щоб там повиливати обурення і гнів на владу і подібних асоціальних елементів, як все погано і як на нас усім байдуже. Так буде і байдуже далі, доки ми самі не станемо відповідальнішими, пильнішими і вимогливішими. І до себе, і до оточуючих. Бо наша влада – це дзеркало нас.
Адже наступного разу, коли буде чергова бездіяльність чи неспроможність влади на різних рівнях, люди можуть вчинити і жорсткіше. А це точно не те, чого ми би хотіли під час війни, коли і так вдосталь насильства та страждань.